TIDIGARE...
- Frihet? - Du ska bli gladiatorägare.
Alla ska välkomna dig - Oenomaus.
- Vad är det här?! - Spartacus visar oss vägen!
En av de döda hade ditt namn inristat på sitt bröst.
Konsulerna skickar dig till Capua.
Det finns gårdar långt bort från staden. Naevia gavs från dominus till dominus.
Vi beger oss söderut. För att finna Naevia.
- Är det Batiatus hustru? - En skugga av densamma.
Staden får hopp om en kvinna överlever Spartacus och hans män.
- Vart ska du ta vägen? - Det finns bara ett ställe...
...för ett djur utan heder.
Översättare: SSG - SweSUB Group © Incubator och Simontax
www.SweSUB.nu - Vi kämpar för er
Det är ingen pojke utan en demon! Utspydd från Hades dödsrike.
Din närvaro i Hålan kommer som en överraskning.
När vi fick höra att Titus Batiatus skulle hedra oss med sin närvaro...
- Var hittade du honom? - Han köptes från Maalok.
De andra dog på en vecka. Den här verkar för dum att vädra deras spår.
- Har han nån träning? - En galen hund skulle lyssna bättre.
Han svarar knappt på sitt namn.
Alla män kan tämjas, hur vilda de än må vara.
Man måste bara hitta ett syfte och låta det blomma ut.
Jag skiter i syften. Mynt värmer mitt bröst.
Hur mycket vill du ha?
Tio dinarer och pojken är din. Att träna, knulla...
-...vad du än vill göra med honom. - Åtta.
Du anländer som hedersvärd, ändå ska du försöka pruta!
Om jag hade såna önskningar skulle du delas mitt itu.
Jag går med på det här för framtida affärer.
Ställ dig upp. Hälsa på din nya mästare, Oenomaus.
Det är dags.
Smutsiga djur. De lever av avfall och under staden.
Visste vi att de var där skulle vi rida mot Rom med nyheter om Spartacus död.
- Nu kan de vara var som helst. - De är förmodligen i svårare terräng.
- Det blir svårt att leta där. - Det blir svårt att övertyga fler män.
- Värva soldater har inte burit frukt. - Det är Seppius fel.
- Han äger alla män med svärd. - Vi kanske ska begära understöd.
Han är Varinius man. Inte värdig en sådan inbjudan.
Ändå är hans män en nödvändighet. Hade de varit på torget-
-hade Spartacus aldrig varit så nära dig.
Gudarna konspirerar mot dig.
- Återvänd till ditt rum. - De kräver rätt offergåva.
- Ett av blod och uppoffring. - Talar du om en ritual?
För att återställa det här huset. Och tvinga våra fiender på sina knän.
Gå till torget för att samla det du behöver vid gryningen.
Vi ska överlägga med Seppius.
Jag förbereder.
Tror du gudarna hör dina böner?
- Om jag har skäl för dem. - Be till dem då...
...för att ta reda på var Spartacus har gömt sig.
Innan han rånar ytterligare en romare...
Jag vill avsluta, Tiberius. Placera kuken i arslet.
Min toga! Snabbt!
Ni behöver inte oroa er. Vår tvist rör inte er.
Det är dem som kallar sig era mästare vi vill åt.
En titel som är meningslös för oss. Eller för er, om ni önskar det.
Ni ska få välja - som vi en gång fick.
Att underkasta er romersk grymhet...
...eller att gå ut i krig och förena er med oss i frihet.
Vem är du som presenterar ett sånt erbjudande?
Jag är Spartacus.
Vakta era tungor!
Är du dominus över det här huset?
Ja.
Då ska vi tala med varandra.
Vad söker du?! Säg vad du åtrår och jag ska tillfredställa det!
Du har inflytelse!
Ja! Magistraten lyssnar på mig. Jag kan ge honom ett meddelande.
Det är ett meddelande till dig som jag är intresserad av.
Du var väl bekant med Batiatus?
Eller hur!?
- Jag kände honom bara flyktigt. - Han hade bara galna drömmar.
Att stiga i position. Ändå behövde han stöd.
För att få det skickade han en gåva. Från hus till hus, i den här regionen.
- En kvinna...! - Känner du till henne?
Skonar du mig om jag gör det?
Prata medan du fortfarande har tungan kvar!
Hon var...här!
Du skulle ljuga inför Jupiter själv för att se ännu en dag gry.
Mörkhyad. Ganska kort hår.
Märket av hennes domina på baksidan av skuldran.
- Var är hon? - Jag vet inte! Hon kördes iväg sen.
Sen?
Hur skulle jag kunna veta att hon var av betydelse?
Andades hon inte? Slog inte hennes hjärta som hos vilken kvinna som helst?
Ändå såg du inte en kvinna, va?
Du bara såg nåt att utnyttja och förkasta.
Du såg bara en slav!
- Din skönhet gör mig hård. - Nåt som ingen bryr sig om.
Han luktar skit. Var kommer han ifrån?
Gallien.
De knullar utan att bry sig om kvinnans behov.
Nåt som gäller nästan alla män.
Spartacus då? Hur är han?
- Över alla andra. På alla plan. - Jag visste inte att han var din.
Jag gör inte anspråk på honom. Han skulle heller aldrig bli kuvad.
Han erbjuder dig skydd för ömhet.
- Inte alls. - Är det kärlek då?
Självklart. Du hoppas på kärlek. En fara i sig självt.
Räkna all proviant och utrustning. Leta reda på Vitus och ordna det.
Vi led inga förluster. Liscus och Acer blev mindre skadade.
- Gallerna börjar bli slarviga. - Hur många vapen kom ni över?
Tillräckligt för ett dussintal män.
Och vi ska använda dem. I nästa gård som vi tar.
- Dominus? - Han kom ihåg en slav.
- Med samma märke som Naevia. - Vart fördes hon?
Hon skickades vidare till nästa jävla dominus.
Crixus!
Vi kommer att hitta henne, broder. Och döda alla som hindrat er att träffas.
Jag ska se till mina män.
Och bevaka Rhaskos kuk.
- Ner! - Han får smulor...
-...ändå förser du honom med mer. - Hans hjärta skriker efter näring.
Jag vill se till att det blir så.
Även om Naevia lever är det inte henne han minns.
Om vi ska kämpa mot Glaber och romarna måste vi befria kämpar-
-inte ödsla tid på värdelösa husslavar! - Varje man har sitt värde.
En lärdom som romarna snart lär sig.
Slaveriet är blott ett minne.
Aldrig igen kommer ni att känna dess börda runt halsen...
...som berövar er på luft och liv.
Förena er med bröderna och kämpa för rätt sak.
Romarna ska blöda för att de såg oss som hundar...
...som de befallde med ryck i kopplet.
Tychos! Sophus! Vapen!
Nu...
Vem vill hämnas?
Det här stället...
Luften klibbar fast vid kroppen - besudlar den.
Blunda, Domina, och tänk på nåt annat.
Ilithyia.
Gaius... Du skrämde mig.
- Vågorna krusar sig som bevis. - Resultatet av ditt barn.
Och en hård spark på en svullen mage.
- Sån aggressivitet förutspår en pojke. - Skulle jag ge dig nåt mindre?
Din uppoffring har inte gått obemärkt förbi.
- Ändå är det mer jag vill be om. - Du behöver bara befalla det.
För Lucretia till torget vid gryningen. Hon ska rensa huset och ge mig fienderna.
Gudarna skulle hellre pissa på Rom än att viska i hennes öra.
- Stadsborna tror hon är profet. - Det går inte att lita på henne.
- Det var inte länge sen ni var vänner. - Ett misstag jag fick betala för.
Nåt som vi båda kände av.
Tror du att hon är välsignad?
Spartacus måste dö om vi ska återvända till Rom.
Jag är villig att tro på vad hon säger om...det påskyndar en sån dag.
Nu...
...se till att bli torkad med kärleks- fulla händer och sedan till sängs.
Skönt att ligga i en riktig säng.
Det var evigheter sen.
Det är nytt för mig.
Du förtjänar det verkligen...
Spartacus...
...det vi delar...
-...vad betyder det för dig? - Vad söker du för svar?
Ett från hjärtat.
Jag har levt på smärta och sorg så länge.
Jag minns knappt livets goda sidor...
...förutom när du är i min famn.
Låt oss då alltid vara tillsammans.
Spartacus!
Du har redan dödat mig en gång. Tveka inte att göra det igen.
Han erbjöd frihet. Är det här tacken?!
Han hade inget med det att göra! Jag var kroppsslav åt dominus!
- Jag hade ställning och respekt. - Du var en slav.
- Allting du ägde var blott illusioner. - Tar du min husbondes plats?
Vad skulle han göra om han blev överfallen?
Han skulle döda mig.
Ja, det skulle han.
- Vill du fortfarande träna den jäveln? - Pojken förtjänar en chans.
Han fick en chans men försökte att döda dig.
Gudarna räddade mig. Jag tycker likadant som en galler.
Han känner bara till slaveri. Sånt tjuder är svårt att splittra.
- Det kanske aldrig blir så. - Om vi tar hans liv?
Vad skickar det för signaler?
- Att de måste vara passande. - Är vi romare då?
- Styra med fruktan och dödshot? - Försöker han igen...
...ser jag till att han går samma öde till mötes som sin dominus.
Hur ska vi träna den här vildhunden?
Som Batiatus fick Doctore att träna mig.
Det gick ju bra.
Liberius drar Plumbatae!
Addonexus väljer Vinculum!
Släpp honom.
Jag står som vinnare i min match. Ändå får jag bara piskrapp som belöning.
Tror du att du förtjänar annat? Det här är ett hus av mästare, Oenomaus.
Det underkastar sig inte dig. Du underkastar dig det.
Ja, dominus.
Man måste lära sig att knäböja om man ska kunna resa sig. En nödvändig lektion...
...om du en dag ska bli en mästare av Batiatushuset.
- Hur är det möjligt? - Svaret finns i ditt hjärta.
Du kämpar bra trots din ålder...
...men saknar disciplinen för att bli en sann mästare.
- Quintus. Häll upp två bägare vin. - Vad måste jag göra?
Det svåraste av alla uppdrag.
Du måste finns ditt mål. Det du kämpar för.
- Jag kämpar för att hålla mig vid liv. - Det gör vi alla.
Men för att komma någonstans måste du kämpa för något större.
Något bortom överlevnad.
Du är min dominus. Jag kämpar för det du bestämmer.
Nej, nej...
Det är ett beslut var man, slav eller fri, måste fatta själv.
Det är bara ditt.
För ditt mål. Och det öde det får dig att möta.
Addonexus! Segrare!
Bara nätt och jämnt.
Ställ upp en annan mot mig.
Och hans motståndare då?
Ställ upp honom också.
Första positionen! Attack!
Håll upp vänster arm!
Attack!
- Du har både sköld och svärd. - Inte mannen, skuldran.
- Återigen. - Attack!
Bra.
Du blottar sidan. Många goda mäns fall.
Jag är ingen jävla soldat!
- Inte än. - Första och andra positionen.
- Det är tyngre än jag trodde. - Det blir lättare med tiden.
Och när det blir som en fjäder? Vilket mål flyger det till då?
Ett du väljer själv.
Så ta första steget dit. Anfall mig igen.
Attack!
Han borde gjort sig av med honom. Hunden biter för att sen visa tänderna igen.
Synd.
Varför stirrar de?
Hur kan de låta bli? När en av gudarna välsignad går bland dem.
Gudarna...
- O, ja. - Du talade knappt om dem tidigare.
- Nu är gudarna förtrogna och rådgivare. - Mycket har förändrats.
Märkliga ord, av en som säger sig ha glömt det förflutna.
Dess skuggor börjar ta form i den nya dagens ljus.
Vilken skepnad antar de?
Som hemligheter vi har utbytt.
Du erkänner att du inte alltid följer din fars råd. Eller din makes.
Du talar om mitt första besök på din gård.
Då vi ännu inte lärt känna varandra riktigt.
Jag ville så gärna behaga dig.
Du var legatens hustru. En sådan gåva.
Du vet inte vad det innebär att finna dig inom mitt hus väggar igen.
Och fylla det med liv och löften...
Att överleva sådant barbari. Du är i sanning vidrörd av gudarna.
Tack.
Må gudarna välsigna dig.
Ilithyia!
- De verkar hänförda av henne. - Seppia, en välkommen syn.
- Min bror for till rådslag med din man. - Män och deras politik.
Låt dem hålla på och tänka på viktigare saker.
Vad nytt om de senaste skandalerna från Rom?
Make och väntat barn har flyttat min tanke från sådant.
Du kan inte vara så borta från allt! Du är bekant med alla.
Och åtrådd av fler än få.
- Vad jag avundas uppmärksamheten! - Och så jag saknar den.
Måste all glädje försvinna med maken?
Ja, om en kvinna har god uppfostran.
Å, så sorgligt.
Kanske jag ska be gudarna skydda mig från så buttert öde.
Må gudarna välsigna dig.
Må gudarna välsigna dig...
Spartacus var en av dina, eller hur?
Under ditt alltför korta fälttåg i Thrakien?
Avdelad till hjälptrupperna. Ett olydigt djur redan då.
- Ett djur du förde hit. - Att dö på arenan.
Men han lever. Ett nöje förvägrat min kusin Sextus.
Många har blivit sårade.
- Som läks av nyheten om Spartacus fall. - Det ägnade jag mig åt för månader sen.
Jag hörde i senaten om din möda. Hur många av dina män dödade han?
Mannen visar sig påhittig. Som när han gav sig på dig på torget.
Synd att mina män inte var där och avgjorde.
Spartacus är vår gemensamma fiende som jag sade.
Min tribun slår huvudet på spiken.
Spartacus är bådas vår fiende med sina blodiga brott.
Så låt oss glömma vår oenighet och tillsammans få honom på knä.
- Jag måste rådfråga Varinius i ärendet. - Är det dina män, eller hans?
Och vem leder den gemensamma insatsen?
Du får hög ställning, direkt under mig.
Och löfte om att få vara med när Spartacus dödas.
Mannen brukar slinka ur ditt grepp. Varför är du säker på att vinna nu?
- För att gudarna vill det. - Talar de med dig nu?
- Genom husets tidigare domina. - Lucretia?
De har välsignat henne, som de gjorde kvällen de räddade henne från massakern.
Men hon är inte ensam om sådan tur.
Inte om gudarna förde din hustru i säkerhet också.
Ilithyia tog avsked före den olyckliga händelsen.
Och med henne en klunga av dina män.
Soldater som kunde ha hindrat Spartacus jävla slakt.
Tänk på vad du säger i min närvaro.
- Vi sätter oss... - Mina ord är noga valda.
För en man som har sin svärfar att tacka för titeln.
Tala till mig så igen så skär jag tungan av dig.
Men inte mina män.
Staken i vädret Jag slår dig ner och tar ingen skit
Jag pissar på din grav för skojs skull
Vänta dig inget annat
Staken i vädret
Du, slav, fyll mitt krus!
Rhaskos.
Hämta dryck själv.
Drick inte ur bägaren innan du kommer tillbaka, slav!
Du ger förmåner innan de förtjänats.
Ska de buga och skrapa med foten som för sin dominus?
Nej, och inte heller ha dem som mina jämlikar.
De smiddes inte till brödraskap som vi.
De förenar sig med oss av fri vilja.
- Sådan eld kan visa sig mer våldsam. - Eller utplånas av hotande storm.
Jag vill ge mig av i gryningen. Det finns fler gårdar.
Du utmanar ödet. Att stirra så på Theokoles dråpare.
Hans seger visar bara att också jättar faller.
Vad heter du, lille man? Så att jag rätt kan sörja din bortgång.
- Jag heter Tiberius. - Tiberius!
- Du är för mörk för ett så romerskt namn. - Jag är mer romare än syrier.
Vi hade en syrier på gladiatorskolan.
En förrädisk jävel som få.
Hade du familj där?
Jag minns bara en bror.
Jag hade också en bror.
Inte nu längre?
Han dräptes av romarna.
När ni drog svärd mot dem?
Precis som du en dag. Om du har vett i skallen.
Se på mig...jag vill se det vackra ansiktet när jag sprutar.
- Ditt jävla djur! - Mira! Gå eller bli av med kuken!
Var du inte Spartacus slyna skulle jag lära dig använda den...och min kuk.
- Ursäkta. - Jag valde att ligga med en galler.
- Varför? - Inte alla har Spartacus i sängen-
-vilket ger ställning. - Först fri och sen slav åt den skiten?
Frihet är inte gratis. Jag betalar med det enda mynt jag har...som du.
Vi kanske ska stå längre bort. Av rädsla för vilsen blixt från ovan.
Sådan ritual kan löna sig, utan kostnad.
Geten var ingen liten utgift.
Gudarna viskar om svek och förräderi och att de som gömmer hemligheter om dig-
-skall föras fram i ljuset.
Ta emot vårt offer...och välsigna oss med er gunst mot våra fiender.
Är det klokt att låta så ostadiga händer leka med knivar?
Tig.
Din vilja - mina händer.
Kanske en get till?
Se till att blodet sköljs bort efter ritualen, och att Lucretia tas om hand.
Du ska möta Caratacus härnäst. Ett odjur som krävt många liv.
- Tror du han avslutar mitt? - I din form?
Om han inte gör det... ta då en som gör det.
Du har tagit ett viktigt steg mot att höja dig över de simpla djuren.
Jag skäms över att ha kämpat som ett sådant, utan heder.
Hålorna är för män vilkas liv bara slutar illa.
- Du är ämnad för ett storslagnare öde. - Arenan.
En plats där legender skapas.
Arma dem som möter dig på arenan.
- Jag ska göra deras död minnesvärd. - Till gudarnas behag.
Jag kämpar inte för gudarna.
Jag slåss för dig, det är mitt mål. Mitt liv, för huset Batiatus ära.
Äran är min.
Ja!
Du.
Domina! Män närmar sig!
Facklor, som närmar sig från norr!
- Hur många? - Sex, kanske fler. - Samla männen!
Vänta, de kan vara spejare för en större styrka. Om en enda ryttare undflyr oss-
-drar han till sig mer uppmärksamhet. - Då sluter vi samman tätt.
Det finns ett bättre sätt, som döljer våra rörelser för romarna.
Jag vill tala med er dominus, på order av Seppius.
Ursäkta. Affärerna kallade honom till Picentia.
Picentia? Han har väl aldrig gynnat den staden?
Det gör han inte, han gynnar dess horor.
- Du är hans kroppsslav, eller hur? - Tiberius.
Tiberius. Säg mig, varför är du inte vid din dominus sida?
Han anförtror inte någon annan att sköta gården medan han tillfredsställer kuken.
Du tjänar din husbonde väl.
Återgå till dina sysslor.
Vänta!
Ni har rest långt från Capua. Kom, så ger jag er något som gör mödan värd.
Han förråder oss.
Spartacus!
- Varför hindrade du dem? - Han dödade mannen.
- När han såg att de inte skulle vinna. - Han såg min hals!
Han såg mig utan halsring! Om jag inte öppnat hade han återkommit med mer män!
- Det gjorde du bra, Tiberius. - Nasir.
Min bror kallade mig Nasir.
Vem stör friden så sent?
Jag kommer med en gåva som hjälper er på väg mot Spartacus undergång.
Gudarna hörde i sanning mina böner.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och Simontax
www.SweSUB.nu - Vi kämpar för er